![](https://www.rantapohja.fi/wp-content/uploads/2021/04/katri-258x300.jpg)
Katri Sillanpää.
Kuinka moni on joskus leikkinyt aarteenetsintää? Aika usein lasten syntymäpäivillä tai kesäleireillä leikitään aarteenetsintää. Erilaisia vihjeitä tai karttaa seuraamalla lopulta pääsee aarteen luo.
Eräs kollegani kertoi kerran tapauksesta lastenleirillä. Ohjaaja oli juuri kertonut lapsille tulevasta rastiradasta ja sen päässä odottavasta aarteesta, johon yksi pieni poika oli todennut ehkä hieman kyynisesti: ”Minä tiiän, se aarre on kuitenki Raamattu”. Vaikka Runeberg aikanaan runoilikin: ”On meillä aarre verraton, se kalliimpi on kultaa. Myös jalokivi kallein on sen rinnalla vain multaa. Näin suuren lahjan taivaasta me saimme omaksemme, sanansa Herra Jumala kun antoi aarteeksemme”, veikkaan, että alakouluikäinen leiriläinen arvostaa kuitenkin enemmän aarteena suklaisia kultakolikkoja kuin Raamattua.
Ensi sunnuntaina vietetään kirkoissa Pyhän kolminaisuuden päivää, alaotsikolla Salattu Jumala. Salattua Jumalaa pohtiessani törmäsin ajatukseen aarrearkusta: ”Milloin aarrearkku on kiinnostavimmillaan? Juuri ennen löytymistään ja hetki ennen kuin se avataan”. Voisiko sama ajatus päteä myös Jumalaan?
Rippikoulussa pohditaan tietenkin paljon Jumalaa ja sitä, millainen Jumala on, miksi Jumala tekee tai on tekemättä jotain. Kaikkiin teinien mieltä askarruttaviin kysymyksiin ei aina löydy vastauksia. Välillä tuntuu olevan vaikeaa hyväksyä, että emme voi tietää kaikkia asioita Jumalasta. Aina on jotain, joka jää meiltä piiloon ja arvoitukseksi. Kirkkoisä Augustinus kirjoitti aiheesta näin: ”Jumala on niin mittaamaton, että kun tuntee Hänet löytäneensä, on jo etsittävä uudestaan.” Ehkä Jumala on salattu siksi, että voimme löytää Hänet aina uudestaan eri elämäntilanteissa ja uusien kysymysten ääreltä.
Aarrearkun löytämiseksi tarvitaan karttaa. Kartta kertoo, mistä aarre löytyy, mutta ei välttämättä kaikista helpointa reittiä sen luo. Aarrearkku on lukittu ja kätketty, ja vain ne, jotka tietävät sen olemassaolosta ja osaavat avata sen, pääsevät käsiksi sen sisältämiin aarteisiin. Aarteen löytäminen vaatii myös uskoa sen olemassaoloon.
Myös Jumalan löytäminen voi vaatia hieman ponnisteluja. Aina matka ei ole helppo ja tielle voi tulla erilaisia esteitä. Matkaoppaaksi kannattaa pyytää Pyhää Henkeä, joka auttaa lukemaan ”aarrekarttaa” eli Raamattua, ja osaa muutenkin ohjata ja potkia eteenpäin, jos matka takkuaa. ” Sillä jokainen pyytävä saa ja jokainen etsijä löytää, ja jokaiselle, joka kolkuttaa, avataan.” (Matt.7:8).
Katri Sillanpää, nuorisotyönohjaaja, Iin seurakunta