- Lietetatar, tässä se on! Kiiminkijoessa esiintyvä uhanalainen kasvi on vaikuttanut moniin joen kunnostus- ja ruoppaushankkeisiin. Harva on kasvia nähnyt. Kuva: Heikki Aarnipuro
- “Silmälläpidettävää” ahonoidanlukkoa kasvaa Iso-Miehikän saaressa, mutta ei runsaasti.
- Metsähallituksen luonnonsuojelun erityisasiantuntija Päivi Virnes lisäsi paikkamerkinnän karttaan ahonoidanlukon kasvupaikasta.
Kiiminkijokisuistossa sijaitsee Haukiputaan helmi, Iso-Miehikän saari, jonka virkistyskäyttöä halutaan parantaa luontoarvoja vaalien. Saari on ollut kautta aikojen suosittu yleinen retkikohde ja viime vuosina paikan virkistyskäyttö on entisestään lisääntynyt sinne pystytetyn laavun nuotiopaikan myötä.
Natura 2000 ‑alueeseen kuuluvassa Iso-Miehikän saaressa sen joenpuoleisalla rantakaistaleella tehtiin alkukesästä kunnostusraivausta luontokohteen ja virkistyskäytön parantamiseksi. Aloitteen kunnostuksesta alueen omistajalle Metsähallitukselle/valtiolle tekivät laavun puuhuollosta vastaava Heikki Aarnipuro ja Kari Kaleva Haukiputaan jakokunnasta. Metsähallituksessa työ nähtiin tarpeelliseksi ja alueelle laadittiin hoitosuunnitelma, jonka mukaan Metsähallituksen metsurit tekivät raivauksia kesäkuussa. Tämän viikon maanantaina työtä jatkettiin vielä risujenpoltolla. Osa vahvemmista rungoista saadaan käyttää polttopuuna laavun nuotiopaikalla.
![](https://www.rantapohja.fi/wp-content/uploads/2023/09/miehikrisunpoltto.jpg)
Risunpoltto menossa maanantaina Iso-Miehikässä lähellä vesirajaa. Kuva: Heikki Aarnipuro
Hoitosuunnitelman laatinut Metsähallituksen luonnonsuojelun erityisasiantuntija Päivi Virnes jalkautui Iso-Miehikkään viime viikolla katsomaan kunnostustyön lopputuloksia ja tutustumaan tarkemmin saareen Aarnipuron ja Kalevan opastuksella.
– Olen todella yllättynyt kuinka upea ja hieno paikka tämä on, sanoi Virnes. Hän oli tyytyväinen näkemäänsä ja siihen, että paikalliset tahot haluavat huolehtia saaresta. Työtä riittää jatkossakin, jotta saari ei metsity täysin ja arvokkaat ketoalueet kasvustoineen eivät umpeudu. Kunnostusta tarvitaan myös virkistyskäytön kannalta.
Päivi Virnes bongasi viime syksynä saarella vieraillessaan lähes uhanalaisen, viralliselta luokitukseltaan silmälläpidettävän ketokasvin ahonoidanlukon. Sitä esiintyy myös muun muassa Röytässä. Tänä kesänä Heikki Aarnipuro laajensi löytöjä myös muihin paikkoihin. Nyt uudet esiintymät esiteltiin Virnekselle.
Ahonoidanlukko on sitkeä ja kestää tallaamista, mutta ei ylenmäärin. Aiemmin ahonoidanlukkoa tavattiin myös Kiimingin Koitelissa, mutta sieltä se on hävinnyt Päivi Virneksen mukaan alueen runsaan kävijämäärän vuoksi.
Iso-Miehikän kunnostuksen kohteena olivat saaren länsi- ja eteläkärjet. Etenkin saaren länsikärki on lintujen pesimäranta, joka oli kasvanut lähes umpeen. Kahta ketoaluetta avattiin ja niiden ja rannan välistä nuorta puustoa poistettiin varjostamasta ketoa. Hiekkaiseen niemenkärkeen on levittäytynyt nuorta mäntyä, koivua, pajua ja leppää.
Paikalliset toimijat saivat luvan tarvittaessa vielä siistiä hoitoalueella nopeasti kasvavaa lepikkoa. Missä määrin Metsähallitus voi jatkossa tehdä saaressa kunnostustoimia riippuu siitä, miten uusi hallitus myötää määrärahoja luontokohteisiin, sanoi Virnes.
Iso-Miehikän laavun ylläpidosta vastaa Siikaputaan asukasyhdistys, joka on toimijana korjannut laavun, uusinut tulipaikan, tuonut pöytäryhmän ja pilkkonut kesällä raivatun puuston laavun liiteriin polttopuiksi. Puunhankinnan kuluista vastaa muutoin Metsähallitus.
Kari Kaleva ja Heikki Aarnipuro haluavat haastaa jatkossa Miehikän ja muiden lähivirkistyspaikkojen huollon ja kunnon ylläpitämiseen paikallisia toimijoita ja harrastajia yhdessä joukolla mukaan. Toimijoita voivat olla kyläyhdistysten ja osakaskunnan ohella esimerkiksi kala- ja kelkkakerhot. Yhteisiä talkoitakin voitaisiin järjestää isommalla porukalla.
Muista retkietiketti
Retkeilijoiden on hyvä muistaa luonnossa liikkumisen säännöt.
Iso-Miehikän saaren joenpuoleisella rannalla on yleisenä virkistyspaikana laavu ja nuotiopaikka, puuvaja ja puucee, joiden ylläpidon hoitaa Siikaputaan asukasyhdistys. Oulun kaupunki on luopumassa yhä enemmän laavujen hoidosta ja osoittaa tehtäviä paikallisille toimijoille.
Laavu ei ole säästynyt ilkivallalta ja polttopuitakin on varastettu. Roskaaminen on myös ongelmana. Tärkeää on, että retkeilijät vievät mukanaan tuomansa roskat pois, eikä ruuantähteitä saa jättää, sillä se houkuttelee lintuja ja aiheuttaa sotkua. On syytä myös huomioida, että metsäpalovaroituksen aikana tulenteko ei ole sallittu nuotiopaikallakaan. Silloin myös puiden toimitus keskeytetään, kertoo Heikki Aarnipuro.
Iso-Miehikän laavulla luonnonhoitotöistä syntyvää polttopuuta riittää joksikin aikaa. Toiveena on, että jatkossa pöytäryhmiä voisi olla enemmänkin, sillä paikassa käy kauniina talvipäivinä useita kymmeniä retkeilijöitä.
Ongelmia saaressa on aiheuttanut luvaton maastoliikenne. Saaressa on ajeltu talvella moottorikelkoilla ja mönkijöillä, mikä on ehdottomasti kielletty. Maastossa saa ajaa moottoriajoneuvoilla osoitetuilla reiteillä tai vain maanomistajan luvalla. Metsähallitus ei tällaista lupaa Iso-Miehikkään myönnä. Samat säännöt pätevät myös Naturaan kuuluvalla Kallionokalla Häyrysenniemessä, missä esiintyy myös samaa ongelmaa.
Vesialueen käyttö Kiiminkijoen suistossa keskittyy kesällä pienelle alueelle Miehikän laavun ja Ämmönnokan välille. Ämmönnokalla on vesiliikenteen nopeusrajoitus ja aallokointikielto tultaessa Kiiminkijoen sillan suuntaan, mutta rajoituksen alkaminen jo aiempaa jokisuulta tulisi Kari Kalevan mukaan harkita.Vesiliikenteen aiheuttama kova aallokko Miehikän saaren tuntumassa kohdistuu varsinkin Lassilanhiedan alueelle ja on jo alkanut sortaa rantapengertä kasvustoineen jokeen.
Päivi Virnes haluaa muistuttaa luonnossa liikkujia ja saaressa kävijöitä myös lintujen pesimisrauhasta. Esimerkiksi Iso-Miehikän saaren eteläkärjessä liikkumista kannattaa välttää keväästä heinäkuulle pesimärauhan turvaamiseksi.
Uusiakin suunnitelmia on vireillä. Kari Kaleva kertoo, että tarkoitus on pystyttää Röyttästä pois siirretty kota jonnekin Kiiminkijokisuulle. Paikkaa ei ole vielä päätetty, mutta yhtenä potentiaalisena paikkana esille on noussut Pappilanlahdensuun seutu. Paikka täydentäisi Kiiminkijokisuiston taukopaikkojen verkostoa Ukkolanrannan, Ongannokan ja Iso-Miehikän laavujen ohella. Ylempänä joella ovat Siikasaaren ja Sämppikosken laavut.
On myös virinnyt ajatus, että Villenniemen satamatoimikunta alkaisi kehittää läheistä suosittua uimaranta-aluetta ja uimalaiturin yhteyteen saataisiin myös melontaa harrastaville paikka, jonne kajakeilla olisi helppo rantautua ja lähteä siitä melomaan merelle.
Häyrysenniemen alueen luontokohteita on parannettu merkkaamalla luontopolku Villenniemestä Kallionokalle ja Kallionokalta edelleen Johteen satama-alueelle. Luontopolun molempiin päihin tullaan laittamaan opastekyltit. Luontopolun varrelle osuu myös Johteen isolle kivelle menevä opastettu reitti. Valitettavasti kiveltä on jälleen hävitetty luonnonmuistomerkistä kertova kyltti, harmittelee Kaleva.
Kallionokalla tehtiin myös Metsähallituksen toimesta alkukesällä tarpeellisia kunnostusraivauksia.
Päivi Virnes sanoi, että Kallionokka on arvokas, pohjoisin Natura-alueeseen kuuluva merenrantakallio.
– On tärkeää, ettei kalliolle tehdä nuotiopaikkoja, sillä kuumuus murentaa kalliota.
Monien muistojen saaret
Iso-Miehikän saari sijaitsee Kiiminkijoen suistossa Haukiputaalla Onganarannan kohdalla. Pikku-Miehikkä on sen kupeessa Vahtolanlahden suulla. Länsipuolella Sankoniemen suunnalla on myös pieni Kirkkosaari.
Iso-Miehikän saarella on pitkä historia. Saaren etelärannalle on purettu laivojen painolastia, josta on muodostunut korkeampi hiekkakumpare. Saaren kautta on kuljetettu aikoinaan tervaa. Santaholman sahan aikana saarella säilytettiin puita uittoa varten. Saaressa toimi myös kahvila ja ruokala työväkeä varten. Ennen vanhaan perheet saattoivat viettää kesälomaa saarella pitempiäkin aikoja telttaillen.
Kirkkosaaresta kerrotaan tarinaa, että nimensä se olisi saanut Haukiputaan kirkon paikkaa etsittäessä. Yläjuoksulta oli laitettu tukki tulemaan virran mukana ja katsottu, mihin se pysähtyy. Se oli rantautunut saaren, joka nyt tunnetaan Kirkkosaarena.
Kerrotaan myös, että venekyydillä rippikouluun tai kirkkoon matkaan lähteneet pysähtyivät saareen vaihtamaan pyhävaatteet ylle.
Vanhat ilmakuvat kertovat, että vuosikymmeniä sitten Miehikän saariryhmä on ollut liki paljas. Nykyisin saaret ovat metsittyneet ja kasvaneet liki umpeen, mutta saaressa kulkee edelleen polkuja.
Iso-Miehikän vastarannalla Santaholman puolella on Lassilanhieta, joka sekin on ajan saatossa maatunut ja metsittynyt kovasti. Iso-Miehikän etelänokkan vastarannalla sijaitsevat Halkokari ja Pappilanlahti.